Voyager vid solsystemets gräns
![](https://fof.se/app/uploads/2021/10/04206b_0.jpg)
På hösten 1977 skickades syskonfarkosterna Voyager 1 och Voyager 2 ut i planetsystemet för att undersöka jätteplaneterna Jupiter, Saturnus, Uranus och Neptunus. För 15 år sedan vinkade Voyager 2 adjö till Neptunus, och sedan har farkosterna fortsatt åt var sitt håll ut i det okända där inget mänskligt föremål någonsin har varit.
I dag befinner sig Voyager 1, som hunnit längst, hela 90 gånger längre bort från solen än vad jorden är. Mycket tyder på att farkosten har anlänt till en av solsystemets gränser. De instrument som fortfarande fungerar 26 år efter uppskjutningen ger signaler om att solvinden har börjat kollidera med det interstellära mediet, det vill säga den tunna gas som fyller tomrummet mellan stjärnorna.
Solvinden består av laddade partiklar från solen och rör sig vanligtvis med 400-750 kilometer i sekunden. Men ju längre från solen som solvinden drar fram, desto lägre blir dess tryck. Till slut blir den framrusande solvindens tryck lika lågt som det samlade trycket från den mycket långsammare interstellära vinden. Då blir det stopp.
– Det är som om solvinden går in i väggen, säger Ola Karlsson som är astronom vid Uppsala universitet.
– Man får en komprimering av laddade partiklar som bland annat leder till att magnetfältet i området blir starkare.
Voyager 1 har nu i uppdrag att rapportera om vad som händer i gränsområdena. Ett fenomen som intresserar forskarna är hur partiklar från det interstellära mediet accelereras när de kommer in i gränszonens starka magnetfält. De rusar då in i solsystemets inre delar och bombarderar jorden med kosmisk strålning.
Om 10-20 år kommer Voyager 1 att nå den så kallade heliopausen, det gränsområde där solvinden helt går upp i det interstellära mediet. Det finns en liten chans att Voyager 1 då fortfarande är i funktion. Bränslet till elektricitet räcker till år 2020.
Omkring 40 000 år senare kommer Voyager 1 att passera 1,6 ljusår från stjärnan AC+79 3888 i Giraffens stjärnbild. Voyager 2 kommer i sin tur att om 296 000 år passera Sirius på 4,3 ljusårs avstånd.